God materialkunnskap står mer og mer sentralt i industrien, ifølge metallurg Elisabeth Tørstad. Hun er sjef for Veritas' Avdeling for strukturell integritet og laboratorier. Jobben er spennende, det å kombinere den med privatliv er og blir en utfordring.
Om norske ingeniører sier Elisabeth at der mange før bare "tenkte stål", blir konstruksjonene nå virkelig veid og målt. Materialvalg, sammenføyning og overflatebehandling blir gjennomdiskutert. Løsningene må være lettere og rimeligere. Men de må samtidig ikke knekke eller miste integritet på grunn av sprekking eller korrosjon.
Offshore pådriver
![DNV](https://images.gfx.no/80x/2753/2753085/DNV_logo.png)
![](https://images.gfx.no/cx0,cy295,cw3990,ch1330,2000x/2852/2852260/_EEW0201mindre.jpg)
- Offshorevirksomheten har vært en materialteknisk pådriver i Norge, sier Elisabeth. Amerikansk teknikk var nesten enerådende helt til 80-årene. Dette er forandret nå, og et av de teknisk markante selskapene er Statoil. Ellers er det slik at konstruktører nå gjerne tar direkte kontakt når det gjelder materialvalg og kritiske konstruksjoner, før de gjør feil. Som regel skjer dette innenfor rammeavtaler, men også ad hoc kontakt forekommer.
- Og vi får fortsatt inn materialprøver som må testes, og brudd som må undersøkes, skyter Trude Helgesen inn. Trude er sivilingeniør og leder avdeling for skadeundersøkelser og materialteknologi. Om jobben er spennende? Det kan TU skrive opp! Men enkelte oppdrag er mer spennende enn andre, særlig der det er brukt "eksotiske" materialer og metoder.
- Fortsatt er enkelte konstruksjoner feil allerede på "tegnebrettet", sier Trude. - Jobben blir å finne feilene og anbefale justeringer. Noen ganger når alt har klappet sammen og røket tvers av, blir det litt av et detektivarbeid.
Utfordrende kompositter
- En nyere utfordring er komposittene, sier Elisabeth Tørstad. For tjue år siden kunne nesten ingen utenfor aerospace noe om dette, i dag har Veritas egne fagfolk på huset. Trude og Elisabeth har ansvar for hvert sitt område.
Om de får tid til egen etterutdanning? De rynker litt på nesene: - Vi prøver jo, og vet at vi må ligge på topp i hvert fall på noen fagområder, men så var det tiden da. Vi lærer mye av kundene, enten vi er materialdetektiver, rådgivere og bidrar i prosjekter, eller gjør forsknings- og utviklingsarbeid. Så vi får påfyll hele tiden. Egentlig er det vel sjelden vi står fast, sier damene og deler ut ros til medarbeidere i øst og vest. De er hjertens enige om at uten en skokk dyktige medarbeidere hadde ikke avdelingene nådd så gode resultater.
Globale kunder
Kundene er stort sett oljeselskapene - med Statoil og Hydro på topp, men også de internasjonale selskapene. Enkelte er sterke deltagere på faglige utviklingsprosjekt. Innen offshore leverandørindustri er FMC, AkerKværner og ABB på topp. Dessuten er en rekke utstyrsprodusenter og kontraktører Veritas-kunder. Når det gjelder transportsektoren, har DNV bredt inngrep med NSB, og en del oppdrag for Danske Statsbaner, pluss litt i Storbritannia. De jobber sammen med DNV-research på hydrogenbiler.
Maritim sektor er en selvfølgelig kunde. Kundene er rederier og verft på global basis, hovedsakelig båter med DNV-klasse. Ofte er dette oppdrag initiert gjennom deres inspektører. Vertitas har faktisk flere utestasjoner enn utenrikstjenesten.
Ytterligere en kundegruppe er stålverk og titan- og aluminiumsprodusenter. Også dette går globalt, hovedsakelig mot offshore - og mye mot rørproduksjon. Prosessindustri og kjemisk industri er også en viktig kundegruppe.