Trådløs teknologi med lang rekkekvidde som åpner for distribusjon av bredbåndstjenester til de tusen hjem.
Dette er selvsagt et fristende scenario for de fleste bredbåndstilbydere. Derfor punget åtte norske selskaper ut med til sammen rundt 50 millioner kroner i en auksjon for frekvenslisenser i 3,5 GHz-båndet i desember i fjor.
![Bewi](https://images.gfx.no/80x/2804/2804082/last%2520ned%2520(3).png)
![](https://images.gfx.no/cx0,cy909,cw3333,ch1111,2000x/2852/2852172/DSC09536.jpg)
Siden den gang har de jobbet hardt i det stille på sine laboratorier. Nå kommer de første signaler om prøveprosjekter, mens vi trolig kan vente oss de første spede kommersielle tjenester i Norge neste år.
Internasjonal standard
WiMax er en internasjonal aksess-standard for punkt til multipunkt forbindelse i 2 – 11 GHz frekvensområdet under hatten IEEE 802.16. Foreløpig konsentrerer de fleste seg om 3,5 GHz båndet.
Overføringskapasiteten i dette frekvensbåndet vil ligge rundt 10 Mb/s. Rekkevidden ved fri sikt kan være flere titalls kilometer. Men for å få kontakt med en PC med WiMax kort innendørs, vil to kilometer være mer realistisk.
IEEE 802.16 er ikke primært designet for mobile anvendelser, men IEEE 802.16e er en variant av standarden som tar høyde for bevegelige terminaler slik at «bredbånd i farten» kan realiseres. Utstyr til denne varianten av standarden kommer trolig ikke på markedet før i 2007.
Det er et etablert et eget internasjonal forum for teknologien, WiMax Forum. De hadde ved utgangen av februar 2004 69 medlemmer. Tallet er i dag 317. Det forteller litt om interessen for og tyngden bak denne teknologien.
En avgjørende faktor for suksess er at utstyr fra de ulike leverandørene kan spille sammen uten problemer. Store internasjonale aktører som Intel, Motorola og Alcatel satser på denne plattformen for neste generasjon bredbåndsaksess. Dette vil på sikt gi reduserte komponentkostnader og mer konkurransedyktige løsninger.
Tjenestekvalitet
Det er en klar dreining fra teknologi, som kapasitet og rekkevidde, mot innhold, det vil si tjenester og kvalitet. WiMax har et tilsvarende fokus ved at tjenestekvalitet håndteres på en vesentlig bedre måte enn i tidligere trådløse systemer.
Det defineres en tjenestestrøm for hver type tjeneste mellom basestasjon og den enkelte terminal. En slik tjenestestrøm er definert ved en rekke parametere som sikrer at forsinkelse, båndbredde, sikkerhet og andre egenskaper ved forbindelsen blir ivaretatt så lenge tjenesten leveres og tjenestestrømmen opprettholdes.
Samme terminal kan håndtere både tale, digital TV (MPEG-kodet), Internett-surfing og andre tjenester samtidig ved at de ulike tjenestene gis forskjellig prioritet og spesiell håndtering i forhold til spesifikke behov.
![Innovasjon Norge](https://images.gfx.no/80x/2828/2828923/df17d6fe-c2a4-45b1-ada6-7cd31fc3c531.png)
![Trer frem med omstilling som innstilling](https://images.gfx.no/1000x333/2831/2831537/innovasjonnorge.png)
Super WiMax
De første WiMax-løsningene benytter som nevnt det lisensierte 3.5 GHz-båndet. Det er også mulig å benytte det lisensfrie 5 GHz-båndet.
Begge disse frekvensbåndene har begrensninger. 3.5 GHz-båndet har relativt smale radiokanaler med begrenset kapasitet, og et ulisensiert frekvensbånd kan vanskelig leve opp til den tjenestekvalitet som WiMax-standarden legger opp til på grunn av interferens mellom mange brukere i samme område.
10.5 GHz-båndet har ingen av disse begrensningene. Dette er et lisensiert bånd hvor interferens unngås ved kontrollert tildeling av radiokanaler. Båndet er hele 300 MHz båndbredde, og gir derfor rom for mange kanaler med stor kapasitet og garantert tjenestekvalitet og tilgjengelighet.
Kombinasjonen av WiMax-standarden og stor båndbredde i et lisensiert bånd gir operatører en utmerket mulighet for å tilby bredbånd med stor kapasitet over et svært konkurransedyktig trådløst nettverk. Bruk av disse frekvensene ligger noe lenger frem i tid.